IRAK 1991
- Sæt jer ned! - Ned på knæ!
- Bliv dér!
Op med hænderne!
Ned med jer!
- Der er en unge derinde. - Det er ikke vores problem.
Intet af det her er vores problem.
Hvordan går det, min dreng?
Er du okay?
Jeg var 27 år, første gang jeg døde.
Der var hvidt overalt.
Der var krig, og jeg følte mig levende, selv om jeg var død.
- Alder? - 27.
Her står det: Starks, Jack.
Født i Vermont. Der står intet om familie.
Flådehospitalet tager sig af ham.
Du godeste. Han er i live. Han har lige blinket.
- Bare gå videre til de andre. - Nej, se lige her.
Satans også. Hjertestop! Vi skal bruge en læge!
Sergent Starks var meget heldig. Vi havde nær ikke fået kuglen ud.
Han lider af hukommelsestab og muligvis akut fortrængning.
- Du har ingen familie i USA... - Sæt ham på det næste fly hjem.
VERMONT 12 MÅNEDER SENERE
- Du skal nok få hjælp. - Naturligvis.
Naturligvis.
Er der sket noget?
Vores bil vil ikke starte.
- Er det din mor? - Ja.
Hvad hedder hun?
Jean.
Kan du høre mig?
Kan du vågne?
Du må prøve at holde dig vågen.
Har din mor taget noget?
- Hvad hedder du? - Jackie.
Hyggeligt at møde dig, Jackie. Nu skal du høre.
Tag det her og pak dig ind i det, og forsøg at holde din mor vågen.
Så kigger jeg på jeres bil.
Åh gud...
Hvad siger du til al den her sne?
- Ikke noget. - Ikke noget?
Hvad er det her?
Det er hundetegn. Der står ens navn og fødselsdato på.
Hvorfor det?
Hvis jeg nu skulle fare vild og ikke kan huske, hvem jeg er.
Må jeg få dem?
Ja, det må du godt. - Tak.
Kan du nå tændingsnøglen? Gør et forsøg.
Bliv ved med at dreje den.
Bare bliv ved.
Den virker.
Du holder dig fandeme...
Du holder dig fandeme fra min datter.
- Mor, han reparerede bilen. - Jackie, sæt dig ind i bilen!
- Nu! - Han reparerede bilen.
Sæt dig ind i den skide bil!
Hva' så? Hvor skal du hen?
Til Canada. Du kan køre med til grænsen.
- Det ville være fedt. - Hop ind, kammerat.
Hejsa. Kom indenfor.
Gud, hvor er det koldt.
Du må være stivfrossen.
Det er koldere end patten på en heks, der laver armbøjninger i sneen.
- Kan du køre? - Klart nok.
Fedt. Så kan vi skiftes.
Har du nogensinde været i spjældet?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg kan godt sige dig, at det er værre end at være i krig.
- Værre end noget, du har oplevet. - Det tvivler jeg på.
Hvorfor stopper han os?
For sjovs skyld.
"Jackie" og "Jean" er det eneste, -
- du med sikkerhed kan huske fra den dag?
Ja.
Er du klar over, at vi ikke kender deres efternavn, -
- deres adresse eller har fundet beviser for eksistensen af -
- de "venner", du taler om?
Jeg er bange for, at jeg er nødt til at bede dig svare, Hr. Starks.
Ja.
Betjent Harrison var blevet skudt tre gange.
- Han var død, da vi ankom. - Starks kan have fortrængt det.
Det kan forklare hans veludtænkte historie om pigen og hendes mor.
Jeg har hørt om golfkrigssyndromet...
Halvdelen af det lort, der foregik under Operation Ørkenstorm, -
- er ikke noget, man lige får til at passe ind i en nydelig overskrift.
Det kan ikke beskrives på en pæn måde.
- Der var en person mere. - Krig er noget lort.
Min klient tror, han allerede er død én gang.
Jeg kan ikke rigtigt huske det hele, men...
...der var en mere.
Jeg tror, det var det, der skete.
Hvis Starks slog den betjent ihjel...
Man kan ikke drages til ansvar for et ødelagt sind.
Juryen frifinder den tiltalte, da han var sindssyg i gerningsøjeblikket.
Jack Starks, du dømmes til forvaring på en lukket psykiatrisk afdeling, -
- hvor jeg håber, at psykiaterne og den rette behandling kan hjælpe dig.
Kom så, kammerat.
Kom så.
Få ham op.
I må tro mig. Jeg hører ikke til her.
- Jeg hører ikke til her. - Det tror jeg heller ikke, du gør.
Men det er der ikke noget at gøre ved nu.
Luk mig ud herfra.
- Hvor meget fik han? - 50 milliliter.
- Har han ligget der i tre timer? - Ja.
Så få ham ud.
Jack, kan du høre mig?
Vær sød at blinke, hvis du kan.
- Han mistede ikke bevidstheden. - Skal han ind igen?
Nej, slip ham fri.
Tag ham med op, og undersøg ham en gang i timen.
Du er ham politimorderen, ikke?
Ses det så tydeligt?
Fjernsynet er med til at berolige et aktivt sind.
Jeg er Rudy Mackenzie. Velkommen.
- Jeg har ikke lyst til at snakke. - Det var en skam.
Jeg tror heller ikke på tomme ord.
Småsnak, en sludder for en sladder. Nytteløst.
Men spillet er noget ganske andet. Det her er vores grønsvær.
Jeg er klar til at give bolden op. Kom nu.
Udmærket. Hvorfor er du her?
Jeg forsøgte at slå min kone ihjel.
- Kommer man ikke i fængsel for det? - Jeg forsøgte omkring 30 gange.
Det var aldrig noget, jeg planlagde. Det var altid i kampens hede.
Hun truede altid med at få mig spærret inde, indtil hun omsider...
...faktisk gjorde det.
- 30 gange virker også sindssygt. - Eller bare dumt.
Efter tyve forsøg skulle man tro, at jeg havde fundet en god metode -
- eller en, der var mere effektiv.
Godmorgen, de herrer. Hvordan har I det?
Det er virkelig svært for mig at svare på, Doktor Lorenson, -
- for verden omkring mig krymper, -
- og de fire ryttere er på vej, og de kommer ikke med blomster, -
- så jeg har virkelig svært ved at koncentrere mig.
Hvad med dig, Hr. Starks?
- Jeg har det fint. - Du har det altså okay?
Det må du kunne fortælle mig. Tror du, der er noget galt med mig?
Du er lidt for tynd.
Måske forbrænder jeg meget i mine drømme.
Er vi færdige med at hyggesnakke?
Det skal nok gå.
Hr. Starks, det glæder mig at se, at du samarbejder denne gang.
Vi er her for at hjælpe dig, Jack. Vi gør, hvad der er bedst for dig.
Hold ham, mens jeg finder bedøvelsen.
- Op i røven med bedøvelse. - Nej.
Det er ikke nødvendigt. Rejs ham.
Tag spændetrøjen.
Din hjerne mangler ikke andet end en samvittighed.
Hvor længe skal vi lade ham ligge?
Bare spænd ham fast.
Nej!
Hopkins, dit svin.
Slip mig ud herfra.
Slip mig ud herfra!
- Er du okay? - Jeg har det fint.
- Jeg er ked af at forstyrre dig... - Så lad være.
- Hvad med Starks? - Hvad er der med ham?
Bør vi...
Bør vi gøre alt, hvad vi kan for at hjælpe ham?
- Ja. - Bør vi virkelig spærre ham inde?
Den medicinering, jeg har givet ham, har til formål at justere, -
- måske tilmed nulstille, hans voldelige tilbøjeligheder.
Skrælle nogle lag af had væk.
Anordningen er et sikkert sted at lade det foregå.
De steder, hvor jeg ikke kan overvåge uventede bivirkninger, er ikke sikre.
Hvordan kan du overvåge virkningen, mens han er derinde?
Jeg ser på den tid, han er derinde, som en del af behandlingen.
Man kan ikke ødelægge noget, der allerede er ødelagt.
Jeg hører ikke til her.
Jeg kan ikke få vejret herinde.
Det er altså juleaften.
- Du får aldrig fat i en taxa her. - Tak.
Skal du nogen steder?
- Det ved jeg ikke rigtig. - Lad mig spørge dig en gang til.
Se dig omkring, og overvej dine muligheder.
Skal du nogen steder?
- Ja, det skal jeg. - Fint. Så hop ind.
Nå, hvor skal jeg så køre dig hen?
Det ved jeg ikke.
- Hvad mener du med det? - Det ved jeg ikke.
Der må da være et andet herberg, jeg kan ringe til.
Mange tak. Du må også have en god jul.
Skønt. Det var vores sidste mulighed.
- Hvad skal jeg stille op med dig? - Ikke noget.
- Tak for liftet. - Hvor skal du hen?
Du kommer til at fryse uden frakke.
- Jeg klarer mig. - Nej, du gør ikke.
Du dør af kulde, og så er jeg nødt til at føle mig skyldig.
Og jeg føler allerede mere skyld, end jeg kan overskue.
- Vil du have en sjus? - Nej, jeg klarer mig.
Pis!
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Ved du hvad?
Det er juleaften, og...
...jeg har en sofa.
Den må du gerne sove på. Jeg går i bad.
Tag bare noget at spise, hvis du er sulten.
Jeg har ingenting af værdi, så lad være med bare at snuppe noget.
Det kunne jeg ikke finde på.
- Jeg hedder Jack. - Lad os droppe navnene.
Jeg har ikke lyst til at kende dig.
Jeg vil gerne hjælpe dig i aften, men jeg vil ikke lære dig at kende.
Hvad er det?
Det var, hvad jeg kunne få ud af det, der var i køleskabet.
Tak.
- Vil du have en sjus? - Klart nok.
Den var ret god efter omstændighederne.
Du har en imponerende samling i dit køleskab.
Ikke så meget mad, men... Der ligger en sten i fryseren.
- Hvad for en sten? - En sten, der stod "kronblad" på.
Din snushane.
Det var min mors tåbelige kælenavn til mig.
Er du servitrice? Jeg mener...
Jeg ved ikke, hvad jeg mener.
Jeg hader julen.
STARKS, JACK
Vågn op.
Jackie?
Hvem er det her? Hvem er de to på billedet?
- Det er min mor og mig. - Hvad mener du med det?
Lige et øjeblik.
- Hvor er din mor? - Min mor er død.
- Hvad mener du med det? - Jeg mener, at hun er død. Borte.
Hun faldt omkuld med en smøg i munden og brændte ihjel for længe siden!
Det er jeg ked af.
Hvad dato er det i dag?
Jeg ved godt, det lyder sindssygt, men hvilket år er vi i?
- 2007. - Hvad for noget?
Hvem fanden er du?
Jeg er Jack Starks.
Fis ud af mit hjem. Har du snuset rundt overalt?
Du kunne ikke tillade dig at snuse i noget som helst.
Se på mig. Jeg ved godt, det ikke giver mening.
Det gør det heller ikke for mig.
Hvis du ikke skrider, så ringer jeg efter politiet.
Nej, lad nu være.
Jeg gør dig ikke noget. Bare tal med mig.
Din mor lå besvimet i vejkanten, da jeg mødte jer.
Hun var hønefuld. Hun hed Jean.
Så stopper du!
Jeg gav mine hundetegn til det her barn.
Nej, det var ikke dig.
Det var Jack Starks, og Jack Starks er død.
Han er død.
Man fandt hans lig nytårsdag 1993 på Alpine Grove.
Han er død.
- Det kan ikke passe. - Det gør det.
Det rager mig, hvem eller hvor du tror, du er.
Du er ikke Jack Starks, så hvem du end er, -
- så gjorde jeg dig en stor tjeneste, som du har fået mig til at fortryde.
Så vil du ikke nok være sød bare at forsvinde?
Kan du ikke huske mig?
Se på mig. Jeg skal nok gå.
Men se nu bare på mig. Jeg lyver ikke for dig.
Jeg mødte dig og din mor, -
- og der var ingen i miles omkreds.
Det ville jeg ikke kunne vide ud fra et sæt hundetegn.
Læg dem fra dig og forsvind.
Kan du ikke huske mig?
Forstår du det ikke? Jeg...
Skrid med dig!
Vil du ikke nok?
Vær sød at gå.
Jackie.
Åh gud.
- Tænk I lod ham ligge hele natten. - Du bad mig ikke tage ham ud.
Jeg satte min lid til din dømmekraft. Luk ham ud.
Er han død?
Nej. Få ham ovenpå med det samme. Han er dehydreret.
Han skal have et drop i armen, inden jeg kommer derop.
Det, jeg forsøgte at sige til dig på dit kontor...
Jeg regnede med, at du tog ham ud. Du er læge.
Det burde ikke være nødvendigt at skære alt ud i pap for dig.
Jack?
Tom?
Kan vi lige tale sammen et øjeblik?
- Hvad har du gjort ved Jack Starks? - Hvad mener du?
- Han er bevidstløs. - Han har fået Loxidol og Ativan.
Loxidol? Han har da ikke brug for neuroleptika.
Og det kan du bedømme ud fra, at du har set på ham et par gange?
Han har ikke brug for antipsykotika.
Efter han overfaldt mig, mente jeg, at han skulle dysses lidt ned.
- Og han blev ikke provokeret? - Hvad er det for en beskyldning?
Jeg kommer ikke med beskyldninger. Han har blå mærker.
Det får de af og til, når de skal fikseres.
Han ender ikke som Ted Casey.
Han er ikke noget forsøgsdyr og du kan ikke om programmere folk.
- Uanset hvad du giver dem. - Du holder aldrig op, hva'?
Bare fordi du svigtede Ted Casey, betyder det ikke, at vi svigtede ham.
Nu må du have mig undskyldt. Det er jul, ved du nok.
Undskyld, jeg kommer for sent.
- Hej, Babak. - Det var et flot vink.
Hej, Jamille.
Flot, det var en lastbil. Prøv at pege på bolden.
Det var flot. Vil du holde den?
Det var flot. Du er stærk.
Du må koncentrere dig lidt endnu, ikke?
Vi skal nok klare det.
Må jeg bede om noget vand?
- Må jeg bede om noget vand? - Værsgo.
- Hvad fanden er det, I giver mig? - Bare noget beroligende.
Sagde du noget?
Jeg sagde, at det bare var noget beroligende. Har du sovet godt?
- Jeg har da ikke sovet, har jeg? - Du har sovet i næsten et døgn.
Det er den 26. december, Jack. Hvordan har du det?
- Den 26. december? - Det stemmer.
- I 1992? - Ja.
Og dér er solen, og du er på jorden.
Og jeg ved, at du ved bedre.
Hvem er du? Min mor er død.
2007. Jack Starks er død.
Skrid med dig!
- I lod mig ligge derinde. - Hvor?
I lod mig ligge inde i det der skab, og så...
...lagde I mig i spændetrøje.
Vi var nødt til at fiksere dig, hvis det er det, du mener.
- Det var sgu ikke fiksering. - Det er faktisk præcis, hvad det er.
Slap af.
Du skal ikke lade, som om jeg ikke ved, hvad der er virkeligt.
Du lider af vrangforestillinger.
Jeg ved godt, hvad der er virkeligt.
I spændte mig fast og proppede mig ind i et skab.
Det var ikke nogen drøm.
Jeg ved ikke, hvad du er ude på, men jeg var ikke...
Jeg må sige, at jeg ikke har set nogen stritte så meget imod som dig.
Jeg havde en patient for nogle år siden. Han hed Ted Casey.
Ted voldtog en syvårig pige.
Hans advokater bad mig kigge på ham, for da han var færdig, -
- kravlede han op i et træ i den skov, hvor han dræbte hende, -
- og hylede som en hund. Ted kom aldrig i fængsel, -
- fordi alle mente, han var sindssyg. Så han blev indlagt her.
En dag kom en lille pige for at besøge en slægtning, -
- og jeg så Ted sende hende stjålne blikke.
Den slags blikke, man virkelig skal være varsom med.
Jeg spurgte Ted, om han kunne huske, -
- hvad den pige, han slog ihjel, havde haft på.
"Ja," sagde han. "Det kan jeg godt huske."
"Det husker jeg udmærket."
Det var faktisk hans sidste ord.
Hvad er der sket med dit ansigt?
Jeg var skødesløs. Det skal ikke ske igen.
Jeg beder en bøn for dig.
Måske vil Gud overtage, når medicinen holder op med at virke.
Ved du, hvor du kan finde Ham?
Jack! Hvad laver du, Jack?
Hvad vil du?
Jeg ville bede dig om at komme med indenfor.
Hvad nu, hvis jeg ikke vil?
- Så ville jeg spørge dig hvorfor. - Fordi jeg ikke er tosset.
Du lider af vrangforestillinger. Det betyder ikke, at du er tosset.
Du er bare forvirret.
Du er her i stedet for i fængslet, fordi man mente, din tilstand...
Jeg skød ikke den betjent, men jeg kan ikke huske noget.
Din hjernes evne til at skelne mellem fantasi og det, der skete...
Det er virkeligheden, der er noget galt med! Ikke min hjerne!
Jack?
Må jeg have lov til at stille dig et spørgsmål?
Hvornår er folk her begyndt at bede om lov til at gøre noget?
- Vil du ryge? - Var det det, du ville spørge om?
Nej.
Jeg ville spørge, hvordan Beckers behandling skrider frem?
Fint.
Jeg håber, du ville sige det, hvis det ikke gik fint.
Hvorfor det? Hvad ville du gøre ved det?
Jeg ville forsøge at stoppe det.
Jeg ved ikke, om jeg vil have dem til at stoppe.
Så det hjælper altså?
De får mig til at føle mig som et andet menneske.
Skal du med?
Vi dør af kulde herude.
Du risikerer at komme til skade, hvis de tager dig i at flygte.
Hvad ved du om det lort, de gør ved os nede i kælderen?
- Hvad for noget lort? - Du ved, hvad jeg mener.
Nej, jeg gør ikke.
Jo, du gør. Spændetrøjen.
- Hvilken spændetrøje? - Skabet. Du ved, hvad jeg mener.
Jeg ved godt, man bliver ført derned.
Jeg ved godt, at man bliver lukket inde.
Resten af det er det rene trip.
Det er som en badeferie.
- Jeg fandt ud af, at jeg skal dø. - Det er godt at have erkendt døden.
Nej, jeg skal dø om fire dage.
Det var det, jeg fandt ud af. De finder mit lig om fire dage.
Hvad sidder I to og kævler om?
Vi taler om vores evne til at rejse frem i tiden.
At komme til fremtiden.
Det er da det, vi taler om, ikke?
Jo, det er det.
Hvis du vil finde ud af noget, mens du er derinde, så bare slap af.
Jo mindre du flipper ud, jo mindre tripper du ud.
Ja, men der er alt muligt fra fortiden, der vælter frem.
Ja, men det er fortid.
Fokusér på det, du vil vide nu.
- Jeg må derind igen. - Det bliver svært.
- Hvorfor? - Lorenson har slået kløerne i det.
Da hun begyndte at få mistanke om mig, -
- holdt de op med at lægge mig derind.
Kvinder.
Hvad skal jeg gøre?
Du kunne jo gøre Becker irriteret.
Det vil muligvis blive din død, men den synes at være godt på vej.
Vær venlig at fortsætte, Hr. Mackenzie.
Jeg har modtaget en henvendelse fra det føderale handelskammer.
Og hvad var deres ærinde, Hr. Mackenzie?
Det er helt vanvittigt, -
- men de har bedt mig om...
...at være formand for de organiseredes organisation.
De organiseredes organisation?
- Ja, kender du dem? - Nej, det gør jeg ikke.
Det er, fordi der ikke findes sådan en organisation, din idiot!
Det er helt kategorisk usandt.
Det er helt åbenlyst og indlysende usandt!
De har bedt mig være deres formand!
Og hvis du havde hørt om dem, ville de ikke være så tys tys, vel?
Hvad mener I andre?
- Jeg ved, de eksisterer. - Hvor ved du det fra?
Da jeg var i Golfen, rekrutterede organisationen de organiserede.
- Er det sandt, Starks? - Det er det.
Ellers gavner det ikke Hr. Mackenzie.
Det er sandt. Ærligt og redeligt og strengt fortroligt.
Jeg vidste det.
De små svin er overalt.
De rekrutterer kun de bedste.
- Slap af, Hr. Starks. - "Slap af."
Altid giver de os ordrer.
Tag det roligt.
De beder jer bede mig om at slappe af.
Hvordan skal vi kunne slappe af her?
Vågn op, folkens. Ordrerne kommer helt oppefra.
Lad dem ikke hundse med dig. Organisationen længe leve.
De organiseredes organisation længe leve!
- Sæt dig ned, Hr. Starks. - Nej, I må høre på ham.
- I hører ikke på mig! - Sæt dig, Hr. Mackenzie.
Starks, du er virkelig stædig.
Men det skal vi nok få kureret.
Jo mindre, du flipper ud, jo mindre tripper du ud.
Bevar roen.
Den lukkede afdeling.
Vær venlig at stige ud af bilen med hænderne oppe.
- Hvad er der galt, Hr. betjent? - I kører for langsomt.
Kom ud af bilen med hænderne oppe.
Må jeg åbne døren?
Fodtusse? Er du vågen?
Det tænkte jeg nok.
Det skal nok gå.
Luk dine øjne...
Jack, tag bolden.
Kan du lige vente et øjeblik?
Det er modigt af dig at dukke op her.
Har du ild?
Nu skal du høre.
Jack Starks døde af en læsion i hovedet 1. januar 1993.
Hvordan sker det?
Det stod der ikke.
Vil det sige, at du tror på mig?
Jeg ved ikke, hvad jeg tror på.
- Hvad ved du ellers? - Alt muligt.
Der var en psykiater. Becker.
Han brugte en adfærdsændrende metode, der blev bandlyst i 70'erne.
Der var også en Doktor Lorenson.
Og noget om et barn, hun behandlede. Babak.
- Det ved jeg ikke noget om. - Det var en kæmpe skandale.
Becker påstod, at han ville skabe et livmoderagtigt miljø til patienterne.
En skide livmoder.
Det var sgu ikke nogen livmoder.
Jeg er nødt til at finde ud af, hvordan jeg dør.
Alpine Grove eksisterer stadig.
Vi kan høre, om der er nogen, der ved, hvad der faktisk skete.
God ide.
Det er pænt af dig at gøre det her.
Det må være mig, der er tosset.
Jeg kan desværre ikke sige mere om din onkels død.
De brugte hospitalets retsmediciner.
- "En læsion i hovedet" siger intet. - Der står ikke andet.
Hvad med Doktor Becker og Doktor Lorenson?
Doktor Lorenson er her stadig.
Hun var her samtidig med din onkel. Hun kan måske hjælpe dig.
Hvad med Becker og Hopkins?
Doktor Hopkins er død.
Og jeg kender ingen Doktor Becker.
Kan du se, om der findes en adresse til Doktor Becker?
Er der nogen særlig grund til, at I spørger om det her?
Han er den eneste slægtning, jeg kan huske.
Hvorfor smiler han hele tiden?
Hej, Beth Lorenson.
- Hejsa. - Hyggeligt at møde dig.
- Beth Lorenson. - Jackie Price.
Sid ned.
Undskyld, men du ligner ham på en prik.
Kendte du ham godt?
Han var min mest mindeværdige patient.
Hvorfor?
Han fik mig til at se anderledes på en masse ting.
- Han hjalp mig med en sag. - Hvilken sag?
- Jeg arbejdede med en lille dreng. - Babak Yazdi?
- Ja. - Hvem var han?
En vens søn. Hvor ved du det fra?
Vi læste om det, da vi ledte efter oplysninger om hans onkel.
Hvordan hjalp han dig?
Det er indviklet, men han viste mig, hvordan jeg kunne trænge ind til ham.
Hvordan?
Det er indviklet.
Og det er længe siden.
Må jeg spørge om en ting? Ved du, hvordan min onkel døde?
Ja, jeg tror nok, det skyldtes en læsion i hovedet.
Ja, men hvordan skete det?
Det ved jeg ikke.
Gør du ikke?
Tror du, Doktor Becker måske ved noget mere?
Ja, det gør han nok.
- Jeg tror ikke på hende. - Heller ikke jeg.
Vi skal tjekke en sidste ting.
Jack, hvad er det her?
Det var det her rum.
Den plejede at hænge derovre.
Jeg ligger faktisk i den her skuffe lige nu.
Måske var det her en dum ide.
- I må ikke være hernede. - Vi skulle lige til at gå.
- Kender jeg ikke dig? - Det ved jeg ikke. Gør du?
Du kender sikkert min onkel. Jack Starks.
Nå ja, for fanden.
I er som to dråber vand. Du kunne have været hans genfærd.
- Kan du huske ham? - Ja da.
Han var en fin fyr.
- Ved du, hvordan han døde? - Nej.
Jeg kan bare huske, at de fandt hans lig.
Kan du ikke huske andet, Damon?
Hvor kender du mit navn fra?
Jeg ved alt om dig, Damon.
- Jeg ved, at du er et røvhul. - Jeg bryder mig ikke om det her.
- Var det dig? - Jeg ved ikke, hvad du mener.
- Han fik et slag i hovedet. - Jeg rørte ham ikke, mand.
Hvad foregår her?
I har ikke adgang hertil.
Damon, du skal have din medicin. Lad os gå op igen.
Jeg prøver at opspore Becker.
Hvor lang tid har vi?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror ikke, vi har så meget tid.
Sørg for at komme til mig i morgen.
Hvis du ikke kommer, tager jeg det personligt.
Jaså?
Vil du have en sjus?
Min tid er ved løbe ud.
Jeg er ligeglad. Du er nødt til at komme tilbage.
Jeg bad ikke om, at du skulle komme, men nu...
Du er nødt til at komme tilbage.
Sådan fungerer det ikke. Jeg kan ikke styre det.
Så lær at styre det.
Kom tilbage til mig, Jack.
Jeg kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke selv ønsker det.
Den er min eneste chance.
- Hvad er? - Du forstår det ikke.
Forsøg at få mig til at forstå det.
Jeg har set en tid, der ikke er denne tid.
Og jeg kan kun se den, når jeg er derinde.
Hvilken tid er det?
År 2007.
- Hvilket år tror du, det er nu? - Jeg ved godt, det er 1992.
Hvordan ser verden ud i år 2007?
- Den ser ikke meget anderledes ud. - Ser fremtiden ikke anderledes ud?
Nej. Ikke for folk som mig.
Tror du, du kan rejse i tiden?
Det er ikke alle herinde, der er tossede.
Hvem er ikke det? Mackenzie, måske?
Sagde han, at han forsøgte at myrde sin kone?
Han låste sig inde i sit hus i to måneder -
- og havde nær sultet sig ihjel, fordi konen havde fundet en anden.
Jeg har ikke tid til det her. Jeg må ud herfra.
Det er alt sammen en del af dine vrangforestillinger.
Jaså?
Hvad med Babak? Er han også en vrangforestilling?
- Hvordan har du hørt om ham? - Du fortalte mig om ham.
Jeg så dig.
Du mente, jeg vidste noget om ham, så du fortalte mig det.
- Hvordan har du hørt om ham, Jack? - Du har selv fortalt mig det.
Et sted inderst inde må du tro på, at det, jeg siger, er sandt.
Det er du nødt til.
Jeg ved ikke, hvordan du har hørt om Babak.
Men det er alt sammen vrangforestillinger.
Nej.
Jeg har smøger med til dig.
Lorenson sagde, at din kone...
...fandt sig en anden mand, og derfor gik du amok.
Hvad er det for en måde at sige tak på?
Jeg nægtede at indse det.
Jeg er her, fordi de påstår at jeg har dårlige nerver.
Lad mig spørge dig om noget.
Hvem ville ikke være nervøs, hvis de for alvor betragtede deres liv?
Hvis liv er så godt?
Jamile, har du fortalt nogen om mit arbejde med Babak?
- Selvfølgelig ikke. - Har nogen spurgt om ham?
Nej, så havde jeg sagt det.
Hej med dig.
Hvordan går det i dag?
Er du klar til at gå i gang?
Jackie.
- Det her er bare for underligt. - Det må du nok sige.
Du godeste. Vil du have den her?
Jeg vil have det her.
Jeg burde tænde for varmen.
Jeg fandt ud af noget om drengen. Babak.
Lorenson brugte en mild form for elektrochokbehandling, -
- som stoppede hans anfald.
Hun vidste ikke, han led af anfald. Det er det, du skal fortælle hende.
Beckers hus burde ligge her et sted. Jeg har sat et kryds på kortet.
- Det er vist her. - Er du sikker?
Ja. Jeg ringede hertil i går for at være sikker.
Godt, lad os gøre det.
Hejsa. Søger I Doktor Becker?
Dér er han.
Hvordan fungerer det? Har Gud glemt dine gerninger?
Er det derfor?
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Det ved jeg ikke.
- Kender jeg dig? - Det tror jeg, du gør.
- Er du hans søn? - Niks. Jeg er ikke hans søn.
Hvad er der galt, Doktor? Du ligner en, der har set et spøgelse.
Hvordan kan det passe? Han døde for flere år siden.
Ja, du slog ham ihjel, ikke?
Nej. Behandlingen fik ham måske til at tage livet af sig...
Jeg tog ikke livet af mig. Jeg døde af et slag i hovedet.
Hvordan skete det?
Det eneste, jeg husker fra sidste gang, vi lagde ham derind...
Han... Du kom ud og gav mig deres navne.
- Hvilke navne? - På folk, jeg forsøgte at hjælpe.
Hvem var de?
Nathan Piechowski.
Jackson MacGregor.
Ted Casey.
Jeg bad ikke om at få nogen af jer.
- I var forbrydere. - Vi var patienter.
- Ja, men I var også krim...
Siger du, at jeg kom ud af skabet og gav dig deres navne?
Hvem havde mon fortalt mig om dem?
Det havde du.
Jeg ligger inde i skabet lige nu.
Jeg er ikke helt med.
Du hjemsøger dig selv, du gamle.
Jeg anbragte dig ikke på Alpine Grove.
Du pumpede mig fuld af medicin -
- og lagde mig i lighusets skab.
Med den hensigt at hjælpe dig.
Skulle det retfærdiggøre det?
Vi er alle sammen døde, Jack.
Hvad er der galt?
Jeg er nødt til at sidde ned.
Jack, hvad er der galt?
Han tager mig ud af skabet.
- Han sagde, det var sidste gang. - Hvad?
Han sagde, det var sidste gang.
Hvad var din adresse? Da du var barn, og vi mødtes.
- Hvad var din adresse? - Waldemere Way 2140.
- Jack, bliv hos mig. - Han sagde, det var sidste gang.
Jack?
Jeg så dig.
Jeg ved, hvad du gjorde ved dine patienter.
Jeg så dig om flere år.
Du fortalte mig om Piechowski og Jackson MacGregor.
Og Ted Casey. Du fortalte om dem.
De bliver alle sammen hos dig. Os alle sammen.
Vi bliver hos dig.
Vi hjemsøger dig.
Os alle sammen.
Vi hjemsøger dig.
Må jeg bede om noget papir?
Papir og blyant. Jeg skal skrive noget ned.
Din patient, Babak, får nogle anfald.
- Det er derfor, han ikke kan tale. - Hvem har fortalt dig det?
Jeg siger bare noget, du godt ved. Du har bare ikke regnet det ud endnu.
Han er ikke evnesvag, han lider af anfald.
Elektro... konvulsiv terapi.
Du brugte det på ham. Det var sådan, du fik ham nulstillet.
Ingen ville bruge ECT på et barn.
Jeg ved ikke, om han lider af anfald, men ECT kan resultere i status.
Et anfald af permanent varighed.
Nej. Babak er min vens søn. Den chance ville jeg aldrig tage.
Jo, du vil.
Gider du tage fat i den anden ende?
Jeg har givet ham noget beroligende.
Jeg gør det kun én gang.
Den er skruet meget langt ned. Vil du blive herinde?
Fint. Du må gerne lægge lidt tryk på ham.
Godt.
Nu trykker jeg på den her knap. Jeg skruer lige lidt mere ned.
Det er den laveste indstilling.
Så prøver vi.
Vi er færdige. Det er overstået.
Han har det fint.
Babak?
Hvordan har du det?
Kan du sige "hej", Babak?
Hej, Babak.
Du har det jo fint.
Hvad vil du have mig til?
Jeg skal give det her til en.
Det er en sikret afdeling. Det kan jeg ikke.
Det er du nødt til.
- Hvor lang tid skal du bruge? - Bare et par timer.
Jeg dør i aften.
Det er afgjort.
- Skal jeg gå med ind? - Nej, jeg klarer mig.
- Dig kan jeg godt huske. - Jeg kan også godt huske dig.
Kom ind. Det er koldt herude.
Hvordan har du haft det, Jackie?
Fint nok.
Hvordan har din mor det?
Nogenlunde.
Må jeg tale med hende?
Mor!
- Hej, Jean. - Hej.
- Kender jeg dig? - Det var ham, der ordnede bilen.
Ham, du råbte ad.
- Kan jeg hjælpe dig med noget? - Jeg kan hjælpe dig med noget.
Jackie, gå ud og leg i sneen.
- Hvorfor det? - Gør det nu bare.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal få det til ikke at lyde tosset.
Det vil ikke rigtig give mening nu.
Alt det, jeg vil fortælle dig, står i det her brev.
Og det er virkelig vigtigt, at du tror på det, fordi...
Det ville være en skam, hvis du ikke gjorde.
Jeg skal nok læse det.
- Var det det hele? - Ja, det var det hele.
Kronblad... Det lyder pænt.
Det må du ikke holde op med at kalde hende.
Jeg tror godt, hun kan lide det.
Vent lidt.
Opfør dig nu pænt, ikke, Jackie?
Farvel.
Jack?
Er du okay? Hold dig vågen.
- Læg mig i spændetrøje. - Hvad mener du?
Du må lægge mig i spændetrøje. Jeg er nødt til at komme derind.
Jack? Kom nu.
Hjælp mig med at få dig indenfor.
Er du klar?
- Kan du stå selv? - Ja.
- Justin! - Spændetrøjen.
- Hvad skete der? - Han gled på isen.
Lad os få ham op. Pas på hans hoved.
Hvad snakker du om?
Han bad om at blive lagt i spændetrøje.
- Det kan vi ikke gøre mod ham. - Gør, som du gjorde med Becker.
Jeg var 27 år, første gang jeg døde.
Der var hvidt overalt.
Der var krig. Jeg følte mig levende, selv om jeg var død.
Jeg tror, vi gennemlever ting, bare for at kunne sige at de skete.
Ikke for en anden, men for mig.
Nogle gange formår vi at trodse oddsene.
Jeg er ikke sindssyg, selv om de troede, jeg var det.
Jeg lever i den samme verden som dem, jeg så bare mere af den.
Ligesom du garanteret også gør.
De finder mit lig i morgen.
Undersøg det bare, hvis du ikke tror på mig.
Jeg har set livet efter min egen død.
Jeg fortæller det her for at give dig og din datter et bedre liv.
Jean, en dag falder du omkuld med en cigaret i munden -
- og brænder ihjel.
Din datter vil vokse op og få et lige så usselt liv, som du har nu.
Og hun savner dig bare så meget.
Nogle gange begynder livet først, når man erkender døden.
Det hele kan høre op, selv når man mindst ønsker det.
Det vigtigste er at tro på, -
- at så længe, man lever, er det aldrig for sent.
Uanset hvor slemt ens liv ser ud, -
- så ser det bedre ud, når man er vågen, end når man sover.
Og når man dør, har man kun ét ønske:
At vende tilbage.
- Er du okay? - Jeg har det fint.
- Du har en grim flænge. - Ja.
Jeg gled, men jeg er i live.
Jeg er på vej til sygehuset. Vil du have et lift?
Ja, det ville være lækkert.
Hop ind.
Tak.
Undskyld, lige et øjeblik.
Hvor er du sød. Mor dig nu.
Mor, jeg kan ikke rigtig tale nu. Jeg er på vej til arbejde.
Jeg ringer senere.
Godt nytår.
- Det må du undskylde. - Det er helt i orden.
Det generer mig ikke.
Hvordan har du det?
Nu har jeg det bedre.
Hvor lang tid har vi?
Oversættelse: Martin Mathiasen Scandinavian Text Service